Min bror... er en morder.
Denne gang er du ikke helten, mr Holmes.
Forbered dig bedre. Jeg er ingen helt. Jeg er en velfungerende sociopat.
God jul!
TIDLIGERE
Broderlig empati er ikke min stil. Du ved, hvad der skete med den anden.
TIDLIGERE
Savnet mig?
- Der er kun gået fire minutter. - Lad det være en lærestreg.
Det følgende er over tophemmeligt.
Udtrykker jeg mig klart? Det skal ikke føres til protokol.
Det forlader ikke dette lokale.
Hele hændelsen er stemplet D.
Kun de med kodenavnene Antarctica, Langdale, Porlock og Love -
- vil få hele sandheden at vide.
Hvad angår alle andre, deriblandt premierministeren eller over, -
- så er Charles Augustus... Er du på Twitter?
- Nej. - Det virker sådan!
- Nej da, hvorfor skulle jeg? - Giv mig den!
- Hold op. - Giv mig den!
- "Tilbage på landjorden." - Læs dem ikke højt.
- "Fri som fuglen." - Lyseslukker!
- Vil du tage det alvorligt? - Tror du ikke, jeg gør det?
♪ SikkeEnSmukMorgen
For lidt siden satte jeg livet på spil, -
- og nu er jeg her på et hyggeligt kontor med min bror. Er det småkager?
Jeg elsker småkager!
- Lægerne sagde, du var stoffri. - Ja, aldeles.
Jeg mangler intet andet, nu hvor jeg skal arbejde.
- De er skæv som en krum banan! - Det er naturens rus.
Jeg er lykkelig for at være i live. Hvad nu? Hvad hedder du?
- Vivian. - Hvad har du lyst til, Vivian?
- Hvabehar? - Det er en skøn dag.
Tag en spadseretur? Folde papirfly? Spise en ispind?
- En ispind, velsagtens. - En ispind!
Hvad er din yndling? Kom nu. - Laver de stadig Mivvi-is?
- Mr Holmes! - Ja?
- Vi skal videre i teksten. - Ja, naturligvis.
Forbered dig bedre.
Jeg er ingen helt. Jeg er en velfungerende sociopat!
Sociopat...
Jaså. Hvem var skytten så?
En soldat, der var for hurtig på aftrækkeren.
- Det var ikke, hvad der skete. - Det er det nu.
- Imponerende. Hvordan gjorde I det? - Vi beskæftiger dygtige folk.
Hvis James Moriarty kan hacke alle landets fjernsynsskærme, -
- kan De regne med, at vi kan klippe i nogle videoer.
Det er den officielle version, som vi kan vise enhver.
Så får vi ikke behov for en benådning.
De er uden for fare, mr Holmes. De har klaret skærene.
Der er et hængeparti. Moriarty.
Som sagt: Moriarty er død!
De siger, at han optog beskeden før sin død.
De påstår også at kende hans næste skridt. Hvad skal det sige?
Han prøvede måske blot at skræmme Dem.
Nej, han ville aldrig skuffe så fælt.
Han har en plan. Noget langsigtet.
Noget, der ville træde i kraft, hvis han ikke overlevede.
Hævn efter døden. Nej, bedre. Et spil efter døden.
De er her for at ordne det. Hvad vil De gøre?
- Vente. - Vente?
Ja. Jeg er målet. Målet venter.
Hvad end han har oppe i ærmet, ved jeg altid, hvornår spillet er i gang.
- Ved I hvorfor? - Hvorfor?
Fordi jeg elsker det.
.:: www.HoundDawgs.org ::. .:: Newest NORDiC RETAiL! ::.
Der var engang en købmand på det berømte marked i Bagdad.
En dag stod en fremmed og så forundret på ham.
Da vidste han, at den fremmede var selveste Døden.
Bleg og skælvende forlod købmanden markedet og fór langt væk -
- til byen Samarra, forvisset om, at Døden ikke ville opspore ham.
Men da købmanden nåede Samarra, ventede dette syn ham:
Dødens fæle skikkelse.
"Udmærket," sagde købmanden. "Jeg giver op. Jeg er din."
"Men sig mig, hvorfor du virkede forundret, da du så mig i morges."
"Fordi," svarede Døden,
"jeg havde en aftale med dig i aften... i Samarra."
- Snart får jeg en kniv mere. - Reklamer hjælper.
- Hvad med Moriarty? - Jeg vil overvåge underverdenen.
Den mindste bevægelse i spindet røber edderkoppens færden.
Din plan er at opklare sager, som du altid gør?
Storslået, ikke?
Han druknede. Det troede vi i al fald.
- Men da de kiggede i lungerne... sand. - Overfladisk.
MR HATHERLEY KOM MED ET SÅR I HÅNDEN...
Kom tilbage! Forkert tommelfinger.
Dennis Parkinson var to steder samtidig og blev dræbt det ene sted.
- Sherlock! - Det er aldrig tvillinger.
Anhold Wilson og undersøg lymfeknuderne.
- Wilson? - Lymfekirtlerne?
Selv med kun en overkrop, kan I finde blæk i lymfekirtlerne.
Var han tatoveret, findes sporene der.
- Gætter du? - Aldrig.
- Sherlock! - Er han drabsmanden?
- Kanarietræneren? Det var uventet. - Naturligvis.
Du kan ikke have så mange bolde i luften.
Ja! Det snurrede rundt.
Dine hjertepiller kan forårsage hukommelsestab.
- Ja, det tror jeg. Hvorfor? - Fingeraftrykkene på din bror var dine.
En vandmand? Vi kan ikke anholde en vandmand.
- Vi kan prøve. - Det gjorde vi.
- Jøsses, 59 ubesvarede opkald. - Vi får ballade.
Åh gud!
- Slap af. To stavelser. - Jeg er sygeplejerske!
Kom så. "Slap... af."
Kør nu bare for Guds skyld.
- Sherlock, tal til Mary! - Sådan, Mary. Luft ind...
- Ikke også dig. - Slap af.
John! Kør ind til siden!
- Mary... - Kør ind til siden!
Du godeste...
Var det godt? Jeg gør det aldrig rigtigt.
- Lad mig se. - Hun er så yndig.
- Prøv igen. - Hvad med navnet?
- Catherine. - Nej, det gik vi bort fra.
- Husk mit forslag. - Det er ikke et pigenavn!
Molly og mrs H., vi vil gerne have jer som gudmødre.
- Er det sandt? - Skønt.
Ny maling for at skjule stanken.
Også dig, Sherlock. Gudfar. Vi vil have dig som gudfar.
Gud er en tåbelig fiktionsfigur fremelsket af ansvarsfralæggende tabere.
- Der er kage. Siger du ja? - Jeg vender tilbage.
Vi beder dig, Herre, velsign dette vand, vi ønsker at styrkes ved på denne dag.
I Jesu navn. Hvilket navn har I bestemt for jeres datter?
- Rosamund Mary. - Rosamund...?
Det betyder "verdens rose". "Rosie" som kælenavn.
Fik du ikke Johns sms?
Nej, jeg sletter dem og alle andre, der begynder med "hej".
Guderne må vide, hvorfor du siges ikke at besidde følelser.
Undskyld. Telefon.
Nu, kære faddere, står I klar til at hjælpe dette barns forældre -
- i deres opgaver som kristen familie?
Det gør vi.
Undskyld, det fangede jeg ikke. Gentag venligst spørgsmålet.
Som altid, Watson, ser du uden at forstå.
Verden er dig uudgrundelig, mens det står mig klart.
Logik over for eventyrlige indfald. Det er valget.
Du formår ikke at knytte årsag til virkning, så for sidste gang...
Hvis du vil beholde ranglen, skal du ikke smide den væk.
BAKER STREET I MORGEN KL. 17? LESTRADE HAR ET PRAGTEKSEMPLAR.
DET ER I ORDEN FOR MARY.
Ja, dygtig pige!
Jeg skal gøre det her færdigt...
Goddag. Han siger, du har en god sag, Greg.
Det kan du tro.
David Welsborough fyldte 50 år...
Hold da op, 50 år.
Hvor blev årene af? Jeg var 21 i sidste uge.
Det er umuligt. Det er jo, før du mødte mig!
Den tid fandtes aldrig.
- Hun ser misbilligende på mig igen. - Nej da.
- Hun er misundelig. - Ja, det er vi begge.
Nej, David, du lovede.
Det er et Skype-opkald.
Det må være Charlie. Han ringer da i det mindste.
- Jamen dog, hallo! - Hej, far. Tillykke med fødselsdagen.
Det er synd at gå glip af festen, men at rejse er jo at leve.
Billedet er gået stå.
- Signalet er ringe, men jeg kan høre dig. - Hvor er du?
Hvordan går det? Spiser han nok?
- David, kom! - Et øjeblik, jeg finder et roligere sted.
Hvor er du, Charlie? Er du der endnu?
Undskyld, ja. Jeg er bare lidt...
- Er alt i orden? - Det er nok højden.
- Højden? - Jeg er i Tibet. Så du ikke bjergene?
Glem det. Mor spørger, om du spiser nok.
- Vil du tjekke noget på min bil? - Din bil?
De andre tror ikke på, at der sidder en Power Ranger. Vil du sende et billede?
Sådan, fik du det? Charlie?
En uge senere sker der noget virkelig sært.
En spritbilist bliver jagtet af politiet og kører ind på Welsborough-grunden.
Men desværre...
Spritbilisten overlevede, -
- men da de slukkede branden og tjekkede den parkerede bil...
- Hvis lig? - Charlie Welsborough, sønnen.
Sønnen, der befandt sig i Tibet. Dna'et stemmer. Bilen var tom til festen.
En uge senere findes drengen død bag rattet.
- Så spidser du øren. - Har du erklæringen?
Charlie var søn af en minister, så der hviler et stort pres på mig.
- Fortæl mig om sæderne. - Sæderne?
Ja, bilsæderne.
Vinylsæder. To slags vinyl blev fundet.
- Var det hans egen bil? - Ja. Intet prangende.
Ja, det antydes. Vinyl er billigere end læder.
- Ja... - Der er noget andet.
Ifølge erklæringen havde Charlie Welsborough været død i en uge.
- Hvabehar? - Personen havde været død i en uge.
Det er en sand vinder. Har jeg fødselsdag? Vil du have hjælp?
- Ja tak. - En betingelse.
Tag æren. Det er kedeligt, hvis jeg opklarer alt.
Ja, men så blogger John, og så får du æren alligevel.
Jeg fremstår som en primadonna, der uberettiget tager æren.
- Du ramte et ømt punkt. - Som om jeg ærgerrig.
- Helt klart. - Du tager æren.
Fint nok.
- Bare løs den. Den driver mig til vanvid! - Som du vil, Giles.
Jeg driller bare.
- Hvad hedder han? - Greg.
- Hvad? - Greg.
- Det er da åbenlyst. - Har du svaret, John?
Nej, men det plejer du at sige.
Lad os hjælpe dig med din knibe, Greg.
- Hørte du det? - Ja.
- Hvordan er livet som far? - Herligt!
- Får du sovet? - Du godeste nej.
Du adlyder det mindste klynk fra en flæbende unge døgnet rundt?
- Sikken forandring. - Hvabehar?
- Ja, det er ren oprydning og ros. - Er det en spøg?
Ingen tak. De kan ikke engang kende forskel på folk.
- Det må være en spøg. - "Nej, hvor er dygtig!"
- Er det om mig? - Han skal bøvses.
- Det er nok rigtigt. - Jeg forstår det ikke.
Charlies familie er oprørt, så opfør dig ordentligt.
- Du kender mig. - Hallo.
Jeg ordner det. Bleer og den særlige creme.
Glem det. Er du hos den døde dreng?
- Ja. - Har han nogen teorier?
- Jeg sendte detaljerne. - Ja, to slags vinyl.
Hvordan kender du til det?
Receptionister fanger mere, end du aner. De ved alt.
Har du så løst sagen? Du er blevet sløv som mor.
Bliv ved med at prøve.
Hvad mener du om en tom bil med et lig?
- Hvad skal den hedde? - "Spøgelseschaufføren."
Folk kan lide titlerne.
- Giv folket, hvad de vil have. - Folk er dumme.
- Nogle folk, mener du? - Alle folk er dumme. De fleste.
Sært, at der sker her. Det er lige i din boldgade.
Mr og mrs Welsborough, det smertede mig at høre om Deres datter... søn.
- Dette er Sherlock Holmes. - Tak, vi har hørt meget om Dem.
Hvis nogen kan kaste lys over sagen, må det være Dem.
Det skulle jeg mene, at jeg -
- kan.
Charlie var hele vores verden, mr Holmes...
- Sherlock? - Mr Holmes?
- Undskyld, hvad sagde De? - Charlie var hele vores verden.
- Vi kommer os nok aldrig over det. - Nej, det tror jeg næppe.
Beklager, vil De have mig undskyldt?
Jeg...
- Hvad er der? - Jeg er ikke sikker...
"Mine tommelfingre værker..."
Seriøst? Dig?
Instinktet er en proces, der er for hurtigt for bevidstheden.
- Hvad er dette? - Det er vel en slags alter.
Jeg er tilhænger af mrs T. Hun var mit forbillede mine unge dage.
Javel.
Hvem? Hvem er det?
- Mener De det? - Sherlock.
Margaret Thatcher, vores første kvindelige premierminister.
- Jaså. Premierminister? - Regeringsleder.
- Kvinde? - Vorherre til hest!
Du kender hende godt. Hvorfor trækker du tiden ud?
Se på hullet. Det er galt.
Alt andet er nøje anbragt. Det peger på tvangsneuroser.
Denne statuette bliver konstant rettet og dette portræt ligeså.
Tomrummet stikker ud. Noget er forsvundet for nylig.
Ja, en gipsbuste.
Den gik i stykker. Hvad har det med Charlie at gøre?
Gulvtæppe! Hvordan kunne den gå i stykker, når der er et tykt tæppe.
- Betyder det noget? - Det er værd at føje ham.
- Er han gal? - Nej, han er et røvhul.
Vi havde indbrud, og en lømmel knuste den. Vi fandt resterne derude.
Hvad gør, at man hader hende så meget, at man vil knuse hende?
Muligvis hendes ansigt.
Hvorfor ikke smadre de andre? Se det smil...
- Det er spild af tid. - Jeg ved, hvad der skete.
- Gør De? - Det er åbenlyst. Soleklart.
- Var lokalet mørklagt under indbruddet? - Ja.
Bevægelsessensoren på verandaen var knust. Står lyset så tændt?
- Så du det? - Jeg er jo ikke politiet.
Han knuste den, hvor han kunne se den. Hvorfor?
- Det aner jeg ikke. - Jeg beder Dem, mr Holmes!
De fyldte 50. De var skuffet over, at Deres søn ikke var her.
- Han var jo i Tibet. - Ja.
- Nej. - Nej?
Den første del af videoen var en optagelse. Det er ingen sag.
Det er et Skype-opkald.
- Nummeret skulle være en overraskelse. - Nummer?
Vil du sende et billede?
Der var to slags vinyl i bilen. En fra det faktiske sæde.
Den anden var en troværdig kopi.
Det var et kostume.
- De spøger. - Nej, det gør jeg ikke.
De skulle gå tæt nok på, så han kunne afsløre overraskelsen.
- Du milde! - Surprise!
Da skete det.
Jeg er ikke sikker, men Charlie fik nok et anfald. Han følte sig sløj, ikke?
- Er alt i orden? - Det er nok højden.
Han døde der.
Ingen havde grund til at nærme sig bilen, så han forblev skjult på førersædet...
Da de to biler blev undersøgt, -
- var snydesædet smeltet i branden og afslørede Charlie, -
- som havde siddet der, aldeles død, i en uge.
Åh gud...
- Stakkels gut. - Det gør mig i sandhed ondt.
Her blev den knust.
Det var utroligt. Bilen, drengen...
- Hvorfor snakker vi om det? - Hvad er der med den buste?
- Der er en løs tråd. - Du behøver ikke at hive i den.
Hvad ville meningen så være? Desuden...
- Jeg fik en underlig fornemmelse. - Savnet mig?
- Det er min. I kan tage bussen. - Hvorfor det?
Jeg vil koncentrere mig uden at ty til vold. The Mall, tak.
- Jeg mødte hende. - Thatcher?
- Noget arrogant. - Og det kommer fra dig?
- Hvorfor kigger jeg på det? - Det er hende. John og Marys barn.
Javel, jeg forstår. Den ser meget... funktionsdygtig ud.
- Kan du ikke gøre det bedre? - Beklager, jeg var aldrig god med dem.
- Spædbørn? - Mennesker.
Havde Moriarty en forbindelse til Thatcher? Eller interesse?
- Hvorfor skulle han? - Det ved jeg ikke.
Året inden sin død var Moriarty indblandet i fire politiske henrettelser, -
- over 70 røverier og terrorangreb, bl.a. mod en nordkoreansk våbenfabrik.
Han udviste interesse for at opspore Borgia-slægtens sorte perle.
Den savnes stadig, hvis du savner en praktisk syssel.
Det er en perle. Anskaf en ny!
Men der stikker noget under. Det er jeg sikker på.
Måske er det Moriarty, måske er det ikke...
Men noget nærmer sig.
Er du grebet af en forudanelse, kære broder?
Verden er et spind af milliarder af liv, hvis tråde krydser hverandre.
Forudanelser er blot røre i spindet.
Hvis man kunne dæmpe hver en datatråd, -
- kunne fremtiden forudsiges. Så uundgåelig som matematik.
- "En aftale i Samarra." - Hvad?
Købmanden, der ikke kan undslippe døden. Du hadede den som barn.
Dengang yndede du ikke skæbnebestemmelse.
- Det gør jeg stadig ikke. - Du skrev din egen.
"En aftale på Sumatra." Købmanden rejser bort og klarer sig fint.
- Godnat, Mycroft. - Og han bliver sørøver.
- Hold mig ajour. - Om?
Det aner jeg ikke.
Ammo!
- Hej, Stella. - Greg.
Er du...
- Ja, han sidder med en klient. - Javel.
- Ser I meget til hinanden? - Det er ikke noget.
Ikke noget alvorligt. Jeg kigger forbi i ny og næ for at sludre.
- Han elsker jo en svær sag. - Ja.
Hvorfor er du her?
Interpol tror, at Borgia-perlen peger mod London.
- Leder de stadig efter Borgia-perlen? - Ja.
Hvordan mødtes I?
Det var en sag for ti år siden, som ingen kunne opklare.
En ældre dame blev fundet død i en sauna.
- Hvordan døde hun? - Af nedkøling.
Ja. Så mødte jeg Sherlock...
- Vil I være søde at dæmpe jer? - Undskyld.
Du har ikke altid solgt forsikringer. Du lavede fysisk arbejde.
Din højre hånd er større end den venstre. Typisk.
Jeg var snedker som min far.
Du prøver forgæves at kvitte smøgerne, -
- og du havde en japansk kæreste, som du ikke nærer følelser for længere.
- E-cigaretterne. - Ti e-cigaretter.
Du kunne have købt sådan en irriterende pibe, -
- men du tror på, at du kan holde op. En pibe er en halvhjertet indsats.
Du køber enkelte, i troen på at det bliver den sidste. Noget at tilføje, John?
- John? - Ja, jeg lytter.
- Hvad er det? - Mig. En stedfortræder for mig.
Vær ikke så selvkritisk. Jeg værdsætter dine indspark.
- Den har været der siden kl. 9. - Hvad har du lavet?
Hjulpet mrs H. med sudoku.
Hvad med min ekskæreste?
Du har en japansk tatovering med "Akako", som du har prøvet at fjerne.
Det betyder vel bare, at jeg vil glemme hende.
Sårede hun dig dybt, ville du få ordet udslettet helt.
Du kan altså leve med et delvist udvisket minde om Akako.
Jeg troede, du havde gjort noget klogt, men det er jo såre simpelt.
Jeg har undladt dette indtil nu, men du bør nok kende sandheden.
Hvad mener du?
Tænker du på, om din kone er for god til dig?
Du troede, hun var utro, men det er værre. Hun er spion.
Hun hedder Greta Bengtsdotter. Svensk. Antagelig verdens farligste spion.
Hun gik under dække som din kone for at komme tæt på USA's ambassade, -
- som ligger over for din lejlighed. USA's præsident er på statsbesøg i morgen.
Mens præsidenten hilser på staben, vil Greta i forklædning -
- injicere ham med et farligt stof, hun har skjult under armhulen.
Derefter vil han være underlagt en ny overherres vilje: James Moriarty.
Moriarty vil bruge ham til at destabilisere FN's generalforsamling, -
- hvor en ikkespredningstraktat er på dagsordenen, der stiller Rusland dårligt.
- Dette vil foranledige tredje verdenskrig. - Mener du det?
Nej. Hans kone forlod ham, fordi han går i hendes undertøj.
Det gør jeg ikke!
- Kun bh'erne. - Ud med dig.
- Hvad skulle det til for? - Morskab.
- Morskab? - Mens jeg kan.
- Sherlock... - Borgia-perle, kedeligt, ud!
- Det har bare af at være godt. - Det vil du synes.
- Er det den knuste buste? - Nej, den er fra en anden ejer.
Fra en anden bydel. Du havde ret. Der er noget på færde.
- Er du ikke glad? - Jo.
- Du ser ikke sådan ud. - Det er min alvorsmine.
Nu bliver det alvor.
To buster mere er blevet knust. En tilhører Mohandes Hassan.
- Identiske? - Ja. Denne ejes af dr. Barnicot.
- Tre i alt. Hvem finder på det her? - Nogle har anlæg for det.
En fiks ide. De bliver besat af noget og kan ikke lægge det fra sig.
Nej. Der var andre motiver af Margaret...
- Du ved, hvem hun er. - ...Thatcher under det første indbrud.
Hvorfor kun fokusere på det ene, hvis man er monoman? Blod.
En hel del af det.
- Kom nogen til skade? - Nej.
Den mistænkte må have skåret sig.
- Holborn? - Lambeth.
- Lambeth? - For at møde Toby.
- Ja. Hvem? - Du får se.
- Kommer du? - Han skal spise med en kriminaltekniker.
- Hvem sladrede? - Formaldehydet og dit urkiggeri.
- Hyg dig. - Det skal jeg gøre.
- Hun er ikke den rette. - Hvad?
- Hun er ikke den rette! - Tak for klarsynet.
- Hvordan ved du det? - Hun har tre børn i Rio.
- Finder du på det? - Muligvis.
- Hvem er Toby? - En ung hacker.
Blandt de bedste. Han kom i uføre med amerikanerne for nogle år siden.
Han hackede sig ind hos Pentagon. Jeg fik sagen frafaldet.
- Han skylder en tjeneste. - Hvordan hjælper det os?
- Hackeren Toby? - Toby er ikke hackeren.
- Hej, Craig. - Hej, Sherlock.
- Craig har en hund. - Det kan jeg se.
- Hej! - Mary, hvad...?
Vi blev enige om aldrig at tage Rosie med på en sag.
- Tager du hende? Hej, Sherlock. - Hvad gør du her?
- Hun er bedre end dig, så jeg sms'ede. - Bedre end mig?
Hun er forhenværende superagent med en vældig evnerigdom, så ja.
- Tag det ikke personligt. - Skal jeg så tage hjem?
- Skal vi tage ham med? - John eller hunden?
- Han er nyttig og trofast. - Sjovt.
- Er det for tidligt at blive skilt? - Dr. Barnicots hus.
Er I med på en travetur? Fart på. Han er hurtig.
- Han bevæger sig ikke. - Han tænker.
- Han rører ikke en muskel. - Langsomt, men sikkert. Som dig selv.
- Du kan bare godt lide hunden? - Jeg kan lide dig.
Han bevæger sig stadig ikke.
Fascinerende.
HÆMOGLOBIN
KOFFEIN
HÆMGRUPPE A
- Hvad er teorien? - De ledte efter noget.
Ja, men de gik efter busten. Hvorfor?
Kløgtigt.
- Hvor ville man skjule et blodspor? - Som at skjule et træ i skoven.
Eller blod hos slagteren. Bedre held næste gang, Toby.
- Men det er ham. Jeg kan mærke det. - Ikke Moriarty, vel?
Det må være ham. Det er for bizart og pompøst.
Det skal fængsle, forføre og lokke mig.
Endelig en løkke, jeg kan stikke hovedet gennem.
Du skulle have set stuen. Det lignede en scene fra Eksorcisten.
- Snurrede Rosies hoved rundt? - Nej, men der var projektilopkast.
- Vi burde have set det, da hun blev født. - Set hvad?
- At der stod "666" i panden på hende. - Nej... det er fra Tegnet.
- Og? - Du sagde Eksorcisten.
Hun kan ikke være både Djævelen og Antikrist.
Kan hun ikke?
Jeg kommer! Mor er på vej.
Hvad er der?
Har du hørt om det der fænomen i Tyskland?
- Du skal være mere specifik, Craig. - Østalgi.
Folk, der længes efter kommuniststyret. Folk er sære, hvad?
Der er et marked for koldkrigsobjekter. Thatcher, Reagan, Stalin.
Tiden udligner alt. Thatcher har fået samme status som Napoleon.
Ligegyldigt. Hvor stammer de fra?
Her er leverandøren. Gelder & Co. De ligger i Georgien.
- Nærmere bestemt hvor? - Tbilisi. Et parti på seks.
En til Welsborough. En til Hassan. En til dr. Barnicot. To til Orrie Harker.
En til Jack Sandeford i Reading.
En til, Lestrade? Harker eller Sandeford?
- Harker. Det er drab denne gang. - Det sætter skub i sagerne.
Den sorte perle: Interpol søger perlen. Skjult rum i Georgien. Ingen mistænkte.
Forsvarsskader på ansigt og hænder. Halsen skåret over.
- Samme historie med busten? - Ja. To stykker her.
Busterne blev lavet i Tbilisi for flere år siden i et parti på seks.
- Nu går nogen og ødelægger dem. - De går ikke og ødelægger dem.
Jo, men det er ikke pointen. Jeg sakker bagud.
- Jeg er også lidt bagud... - Men heldet står os bi.
De knuste begge, så vi er heldige. Jeg må besøge Jack Sandeford.
Tillykke i øvrigt. Du opklarer snart en sand hjernevrider.
- Indtil til John lægger det ud på bloggen. - Ja, indtil da.
Ikke mere nu.
Far skal ordne nogle ting, og du skal ind i seng.
Kom så.
Er det ikke bedre at afreagere i valglokalet?
Du var på flugt uden at kunne gemme dit dyrebare gods.
Du står på et værksted. En gipsbuste af Jernkvinden tørrer.
Klogt. Men du har mødt mig, og nu er du ikke så klog.
- Hvem er du? - Navnet er Sherlock Holmes.
Farvel, Sherlock Holmes.
Tiden er gået. Fortæl om din chef, Moriarty.
- Hvem? - Det er ham. Det må være ham.
Du tror, du forstår, men du forstår ingenting.
Før politiet spolerer festen, lad os nyde denne stund.
Tag godt imod: Interpols største sag. For svær for dem, for kedelig for mig.
Borgia-slægtens sorte perle.
Nej, det er ikke muligt. Hvordan kunne hun...
Den indeholder alt om min fortid.
Din fortid er din sag.
Dine fremtidige problemer er mit privilegium.
Jeg forstår ikke...
- Hun... Hun ødelagde den. - Hun!
Du kender hende! Gør du ikke? Du kender den so.
- Hun forrådte mig. Forrådte os alle! - Mary... Det handler om Mary!
Er det, hvad hun kalder sig?
- Det er politiet! Du er omringet! - Giv mig den.
- Giv mig den! - Kom ud med hænderne over hovedet.
- Skyder I, dræber jeg ham her. - Læg våbnet fra dig! Gør det nu!
Jeg går nu. Hvis ingen følger efter, behøver ingen at dø.
Smid våbnet!
I er politifolk. Jeg er professionel.
Fortæl hende, at hun er dødsens. Hun har døden på hælene.
Hun er min veninde. Hun står under min beskyttelse.
Hvem er du?
Jeg er manden, som skal dræbe din veninde.
- Hvem er Sherlock Holmes? - Ingen politibetjent.
TBILISI, GEORGIEN. FOR SEKS ÅR SIDEN.
Hvad tror du? Mat om to træk?
- Du skal ikke tirre dem. - Hvad skal vi ellers lave?
Skak mister sin glans efter tre måneder. Det gør alting.
- De sender snart nogen. - "De"? Hvem er "de"?
Vi sætter overmåde stor lid til "de".
Jeg har noget, "de" gerne ville have, hvis vi slipper bort herfra.
- Jeg har Ammo. - Ammo?
- Fru ambassadør. - Hvor har I været?
- Lad os hente personalet. - Alle sammen ud!
Nej!
Mod venstre!
Hvad nu? Hvad gør vi?
Vi dør.
Nå?
- Vi fanger ham snart. - Det tvivler jeg på.
- Hvorfor det? - Jeg tror, han arbejdede med Mary.
Ammo, Ammo, Ammo!
Han er besvimet igen. Det er ikke sjovt. Vi kommer senere.
Hvad ville han gøre, hvis han vidste besked om den engelske dame?
Hvad ville du gøre mod en forræder?
Det kan vi måske fortælle ham en dag. Hvis han lever så længe...
Jeg er en idiot.
Jeg ved ingenting.
Det har jeg længe sagt.
Det var noget af en sms, du sendte. Hvad foregår der, Sherlock?
Jeg var så forblændet af Moriarty, at jeg ikke så det åbenbare.
Jeg forventede at finde en perle.
Du godeste, det er jo...
Ja, et AGRA-usb-stik, som det du gav John, men dette tilhører en anden.
- Hvem? - Det ved jeg ikke.
Vi havde alle et, men de andre blev... Har du ikke set på det?
- Jo, men jeg vil helst høre det fra dig. - Hvorfor det?
Jeg vil genkende sandheden, når jeg hører den.
Vi var fire i alt. Agenter.
- Ikke bare agenter. - I høflig omtale.
Alex, Gabriel, mig.
Og Ajay.
Der herskede absolut tillid. Det tilsikrede usb-stikkene.
Vi havde en hver. De indeholdt alias, baggrundsviden, alt.
Vi kunne ikke blive forrådt, fordi vi kunne knuse hinanden.
- Hvem hyrede jer? - Enhver, der kunne betale.
Vi var de bedste i branchen i årevis, men så hørte det pludselig op.
Der skete et kup i Georgien.
Den britiske ambassade blev belejret. Vi blev sendt ind for at redde gidslerne.
- Men planerne blev ændret. - Af hvem?
Aner det ikke. En ny telefonstemme.
- Samt et kodeord. "Ammo." - Ammo?
Som i "ammunition".
Vi gik ind, men det gik galt.
Det gik frygteligt galt.
Det er seks år siden, men det føles som en evighed.
Jeg var den eneste, der slap ud.
Nej.
- Hvad? - Jeg mødte nogen her til aften.
Den samme, der leder efter den sjette Thatcher-buste.
PRESSEKORT
- Det er jo Ajay. Er han i live? - Ja, såmænd.
Det er jo fantastisk!
Jeg troede, jeg var den eneste. Jeg må se ham.
Skjulte du usb-stikket, før du gav det til John?
Ja, det var vores forsikring.
- Fjenden må aldrig få fat på dem. - Ajay overlevede også.
Nu leder han efter usb-stikket, han gemte.
- Med alle aliasserne. Men hvorfor? - Det ved jeg ikke.
Det er seks år siden Tbilisi. Hvor har han været?
Jeg er ked af at sige det, men han vil dig til livs.
- Nej, vi var som familie. - I familier kan der opstå ondt blod.
Usb-stikket er den letteste måde at opspore dig på.
Det må være dig. Han har allerede dræbt for en af busterne.
Han prøver at finde mig. Det vigtige er, at han lever.
Jeg hørte ham selv sige det. Han sagde, du har døden på hælene.
Hvorfor ville han dræbe mig?
- Han sagde, at du havde forrådt ham. - Nej, det er vanvid!
Det er det, han tror på.
Jeg har altid frygtet, at min fortid skulle ende med at hjemsøge mig.
- Han er et meget håndgribeligt spøgelse. - Jeg troede, jeg havde fundet fred.
Nej, Mary.
Det har du.
Jeg aflagde et løfte. Om at passe på jer tre.
Dragebetvingeren Sherlock.
Hold dig tæt på mig, så lover jeg at beskytte dig mod ham.
- Der er noget, du bør læse. - Hvad er det?
Jeg håbede, at det ikke var nødvendigt.
Hvad...
- Mary... nej. - Sådan. Det er for det bedste.
Nej...
Pas på dem, til jeg kommer tilbage. Jeg er ked af det.
Agra?
Byen ved bredden af floden Yamuna i delstaten Uttar Pradesh i Indien.
- 378 km vest for hovedstaden Lucknow. - Er du Wikipedia?
- Ja. - AGRA er et akronym.
Jeg elsker akronymer. De bedste hemmelige selskaber bruger dem.
- Et hold agenter. De bedste. Det ved du. - Klart. Fortsæt.
En af dem, Ajay, leder efter Mary, som også var med.
- Jaså? Det var nyt for mig. - Er det?
Han har dræbt. De arbejder for højstbydende, som kan omfatte dig.
Den britiske regering, eller hvem du end støtter.
AGRA var utrolig pålidelige, indtil til hændelsen i Tbilisi.
De skulle frigøre gidslerne, men det hele gik skævt.
Derefter brugte vi ikke freelancere.
- Din ide? - Ja.
Freelancere er for uskarpe og ukontrollerbare.
Jeg er ikke tilhænger af løse tråde.
Det var noget andet. En lille detalje.
Et kodeord.
Ammo?
- Det er alt, jeg har. - Det er ikke meget.
- Graver du lidt som en tjeneste? - Du har ikke mange til gode.
I så fald indløser jeg dem alle nu.
Hvis du ikke kan uskadeliggøre ham?
- Vil du redde hende resten af livet? - Ja da.
- Er det sentimentaliteten, der taler? - Nej, mig.
- Det er svært at høre forskel disse dage. - Jeg aflagde et løfte. Jeg svor.
Fint. Lad mig se, hvad jeg kan gøre.
Husk, kære broder:
Agenter som Mary plejer ikke at nå pensionsalderen.
De bliver tvangspensioneret. I permanent forstand.
Ikke når jeg står vagt.
Min elskede.
Jeg må sige dette, for du må ikke hade mig for at rejse væk.
Undskyld, jeg kan høre en knirkelyd. Kan De også det?
Nej.
Jeg så en dokumentar om, hvorfor fly styrter. Så De den?
Frygtindgydende. Jeg lovede aldrig at flyve igen, men her sidder jeg.
- Er alt i orden, frue? - Nej, slet ikke.
Men hvorfor klage? Jeg hører en knirkelyd.
Vingen falder nok bare af.
Alt er i orden. Tag De det roligt.
Javel, "tag det roligt". Hun bad mig tage det roligt.
- Hyggede De Dem i London? - Jo, det var vel hæderligt.
Men havde de gemt solen? Mistede I den i krigen?
Jeg gav mig selv tilladelse til at leve et almindeligt liv.
Jeg flygter ikke. Det lover jeg. Jeg må gøre dette på min egen måde.
Åh, Gud! Jeg har det ikke godt.
- Er alt i orden, frue? - Jeg tror, jeg dør! Jeg har det skidt.
- Det skal nok gå. - De er sød!
De har et venligt ansigt. Gud vil smile til Dem.
Men du og Sherlock skal ikke hænge i mine skytteskørter, min elskede.
ANKOMSTSHAL
Du vil prøve at finde mig, men lad være.
Hvert et træk er tilfældigt. End ikke Sherlock kan spå om terningernes udfald.
NORGE
Jeg må fjerne målskiven langt fra dig og Rosie, -
- og så vil jeg atter vende hjem. Det lover jeg.
AMERIKANSK STATSBORGER
RUSLAND
FORVENTET ANKOMST 02:30
MAROKKO
Nej, ikke sådan, min ven. Du har ikke en chance. Ingen!
Jeg har dig lige, hvor jeg vil have dig. Giv op!
Jeg vil knuse dig! Du er fuldstændig prisgivet.
- Mr Baker. Så har jeg et stik. - Nej!
- Hvem mangler jeg? - Bagerens søn! Det er ikke et stik uden.
Konceptet er mig fremmed. Hej, Mary.
- Hvilket koncept? - Glade familier. God tur?
- Hvordan fa... - Der er et barn til stede.
- Hvordan kom du ind? - Karim lukkede mig ind.
Karim, er du sød at hente os lidt te?
- Tak skal du have. - Godt at møde Dem, frue.
Nej, hvordan fandt du mig?
- Jeg er Sherlock Holmes. - Nej, hvordan?
Hvert eneste træk var tilfældigt. Hver identitet baseret på terningkast.
Ingen handling er tilfældig.
Avanceret sandsynlighedsregning blandet med en psykologisk indsigt -
- og individets vaner reducerer mulighederne betragteligt.
Jeg kender mindst 58 teknikker -
- til at koge de uendelige mulige udfald ned til et rimeligt antal variabler.
Men de er alle uhyre svære, så jeg satte en sender på usb-stikket.
- Din dumme stodder! - Du skulle have set dig selv.
- "Sandsynlighedsregning?" - Du troede på det.
- "Et rimeligt antal variabler"? - Jeg løb tør for ideer.
- Og usb-stikket! - Ja, det var mit forslag.
AGRA? Du sagde, det var dine initialer.
- Det passede på en måde. - "På en måde"?
Så mange løgne...
- Jeg er ked af det. - Jeg mener ikke kun dig.
Alex, Gabriel, Ajay. Jeg går ud fra, at du er R?
For Rosamund?
Rosamund Mary.
- Jeg var altid glad for Mary. - Ja, også mig.
Det var jeg da.
Jeg kendte ikke anden udvej.
Du kunne have forklaret det, som par gør. Finde ud af ting sammen.
Ja. Selvfølgelig.
Jeg er måske ikke en særlig god mand. Men jeg er bedre, end du tror.
- Som oftest. - Nej, altid.
Jeg har aldrig tvivlet på dig, John. Du dømmer ikke, du klager ikke.
Jeg fortjener dig ikke. Jeg...
Det eneste, jeg ville, var at beskytte dig og Rosie.
Jeg vil beskytte jer.
Men det skal ske i London. Det er min by, mit revir.
Kom hjem, så ordner det sig.
Ned på gulvet!
- Goddag igen! - Ajay?
- Husker du mig? Hvor rørende. - Jeg troede, du var død.
Jeg har glædet mig til dette, længere end du aner.
Jeg troede, du var død, og at jeg var den eneste, der slap ud.
- Hvordan fandt du os? - Ved at følge efter dig.
Du er klog. Du fandt hende, men jeg fandt jer...
Måske ikke så klog endda. Nu står vi her, langt om længe.
Touche.
Vi kan tale om det, finde en løsning.
Hun troede, jeg var død. Det var godt det samme.
Det var altid os fire. Husker du?
- Ja. - Hvorfor vil du dræbe mig?
Ved du, hvor længe de holdt mig fanget? Hvad de gjorde?
De torturerede Alex ihjel. Jeg kan stadig høre lyden af han ryg, der brækker.
- Hvor var du? - Jeg flygtede fra ambassaden.
Jeg mistede dig af syne. Hvor var du?
Jeg slap væk. For en stund.
Længe nok til at gemme usb-stikket, så de ikke fik det.
Jeg forblev trofast. Trofast mod mine venner.
De fangede og torturerede mig, men ikke for oplysninger.
Ikke for andet end underholdning.
De troede, jeg ville give op og dø, men nej, jeg overlevede.
Til sidst glemte de mig i en celle.
I seks år holdt de mig der.
En dag øjnede jeg en chance. De måtte bøde dyrt.
I al den tid jeg var der, samlede jeg småting op.
Hvisken i krogene, latter, sladder.
Hvordan de dygtige agenter blev faldet i ryggen af dig.
Mig?
Jeg dræber dig. Du ved det, Ajay.
Tror du, jeg er bange for at dø? Jeg har drømt om at dræbe dig.
Hver eneste nat de sidste seks år.
At presse det sidste liv ud af din forræderiske, løgnagtige hals.
Jeg giver dig mit ord, Ajay.
Hvad hørte du, Ajay? Hvad du hørte du helt nøjagtig?
Hvad jeg hørte?
"Ammo."
Hver eneste dag, mens de kastede sig over mig.
Ammo, Ammo.
Ammo, Ammo...
- Vi blev forrådt! - Og de beskyldte hende?
- Nævnte de hende ved navn? - "Den engelske dame".
Nej!
Han hørte kun "den engelske dame" og antog, at det var Mary.
Kan det ikke vente?
Nej, Ajay sagde, at de blev forrådt. Gidseltagerne vidste, at AGRA kom.
De fik kun en telefonbesked. Med et kodeord.
"Ammo." Det nævnte du.
- Hvordan er dit latin, kære broder? - Latin?
- Amo, amas, amat. - Jeg elsker, du elsker, han elsker...
Ikke "ammo" som i ammunition, men "amo" i betydningen...
Jeg håber virkelig, du har ret, Sherlock.
INGEN ADGANG
Skrammel.
- Hvad sker der? - Beklager, Lady Smallwood.
Deres sikkerhedsgodkendelse er blevet midlertidig ophævet.
Så mange løgne... Jeg mener ikke kun dig.
Vent, du tabte noget!
- Hej. - Hej...
- Fin tusindfryd. - Tak. Det er ikke lige min stil.
Lidt for blomstrende. Min stil er mere "udkørt med matte øjne".
Jeg kan godt lide dem.
- Du har pæne øjne. - Tak.
Jeg plejer ikke gøre dette, men...
- Du gør det alligevel. - Ja.
- Hvad er det? - Det er mig.
- Hav det godt. - Farvel.
NY KONTAKT
HEJ
- Vi burde have set det, da hun blev født. - Set hvad?
- At der stod "666" i panden på hende. - Nej... det er fra Tegnet.
- Og? - Du sagde Eksorcisten.
Hun kan ikke være både Djævelen og Antikrist.
Kan hun ikke?
Jeg kommer, skat.
Hvad er der?
DET ER LÆNGE SIDEN.
JEG VED DET. BEKLAGER.
SAVNER DIG.
DU ER SENT OPPE.
ELLER TIDLIGT VÅGEN.
NATTERAVN?
VAMPYR.
Jeg ved, hvad vi gør. Vi går hen og snakker lidt med far!
Her er farmand. Det er okay, Rosie.
Jeg tager hende. Nu er jeg jo oppe.
Se, det er far.
Kom her, Rose. Så, så.
Tak.
DET ER IKKE EN GOD IDE. JEG ER IKKE SINGLE.
DET VIL IKKE ENDE GODT.
DET VAR HYGGELIGT AT LÆRE DIG AT KENDE.
JEG ER KED AF DET.
Det er helt ude i hampen, og du ved det. Hvor mange gange endnu?
For seks år var du koordinator for udenrigstjeneste. Kodenavn "Love".
Baserer du det på et kodenavn? En henåndet stemme i telefonen?
- Nu må det holde. - Du var forbindelsen til AGRA.
Samtlige opgaver og detaljer kom fra dig.
Det var mit arbejde.
- Så skete Tbilisi. AGRA blev forrådt. - Ikke af mig!
Mycroft, vi har kendt hinanden længe.
Jeg har ikke den fjerneste anelse om, hvad det drejer sig om.
Du stod for afviklingen af AGRA og alle de andre freelancere.
Jeg står ikke bag noget af det, du anklager mig for.
Ikke en eneste.
Jeg vil godt læse en godnathistorie.
- Ja? - Lige nu laver jeg bare gurglelyde.
- Men hun virker til at nyde det. - Det må jeg prøve ad.
Der er meget at indhente.
Du tror, du forstår, men du forstår ingenting.
Kodenavn Antarctica, Langdale, Porlock og Love...
Receptionister fanger mere, end du aner. De ved alt.
Det var "den engelske dame".
Det skal ikke føres til protokol.
De ved alt!
- Du gør det ikke let, hvad? - Hvad mener du?
Du er jo så perfekt.
Mary...
- Jeg må fortælle dig noget... - Øjeblik.
TÆPPET GÅR OP. SIDSTE AKT.
Kan du sige det senere?
Ja.
- Vi kan ikke bare gå. - Nej, Rosie. Du går.
- Jeg finder en. Mrs Hudson. - Er på Korfu. Molly?
- Vi bliver her og venter. - Nej, du må følge sagens udvikling.
Fint, du vinder.
Mine damer og herrer, akvariet lukker om fem minutter.
Vi beder Dem trække mod udgangen. Tak.
De sagde, jeg ville finde dig her.
Det er mit yndlingssted til hemmelige møder.
Vi ligner dem.
- Spøgelsesagtige. Lurer i skyggerne. - Som rovdyr.
Det afhænger af, hvilken side man er på. Vi skal også bevæge os for ikke at dø.
Omgivelserne er helt efter min smag, men jeg har også hang til det storladne.
Jeg kommer bare for at kigge på fiskene.
Jeg vidste, at det ville ske en dag.
- Det er som fortællingen. - Jeg er en travl mand.
- Du er sandelig selvsikker. - Med god grund.
Der var engang en købmand på det berømte marked i Bagdad...
Jeg bryder mig ikke om den historie.
Jeg er præcis som købmanden. Jeg ville undslippe det uundgåelige.
Jeg kiggede mig altid over skulderen.
- Forventede at se... - Døden.
- Hej, Mary. John? - Han er på vej.
- Lad mig præsentere "Amo". - Var du Amo?
- Var du stemmen i telefonen? - Hun brugte AGRA som dødspatrulje.
- Hvorfor forrådte du os? - Hvorfor gør man noget som helst?
- Du solgte hemmeligheder? - Det ville være nedrigt at sige nej.
Det gik fint i en årrække. Jeg købte en hytte i Cornwall, men...
Ambassadøren i Tbilisi opdagede det. Jeg troede, løbet var kørt!
Men så blev hun taget som gidsel. Sikket held. Det gav mig lidt tid.
- Men så sendte din chef AGRA ind. - De var særdeles pålidelige dræbere.
Men du vidste ikke, Mary, at hun havde varskoet gidseltagerne.
Lady Smallwood udstedte ordren, men jeg kontaktede terroristerne.
Med en ledetråd om hendes kodenavn, hvis nogen stillede spørgsmål.
- Det forslog. - Du troede, faren var drevet over.
Jeg var træt. Træt af alt rodet, der fulgte med.
Jeg ønskede bare lidt fred og ro.
Gidslerne blev dræbt og AGRA ligeså.
Det troede jeg da.
Min hemmelighed var vel forvaret, men åbenbart ikke.
Blot en smule fred. Det var det, du ønskede dig, ikke sandt?
En familie, et hjem? Tro mig, jeg forstår.
Bare lad mig gå herfra. Lad mig gå.
Jeg forsvinder for altid. Hvad siger I?
- Efter det, du gjorde? - Nej, Mary!
Okay...
London Akvarium.
Ja, omgående.
Jeg var aldrig operativ agent, selv om jeg tror, jeg havde egnet mig.
- Du håndterede Tbilisi godt. - Tak.
- For en sekretær at være. - Hvad?
Det kan ikke være let at tie, når man er den klogeste i lokalet.
- Jeg gjorde ikke det ikke af fortørnelse. - Ikke det?
Samme, gamle trædemølle hver dag uden at opleve spændingen.
Bare hjem til din trange lejlighed på Wigmore Street.
De har gravet fortovet op. Snavset på dine sko er letgenkendeligt.
Ja, din trange lejlighed.
Din løn dækker kun noget beskedent, og resten er gået til hytten.
Er du enke eller skilt?
Ringen er gammel, men sidder forkert. Du skatter den, men du er ikke gift.
Nok enke med alle kattene.
To burmesere og en skildpaddefarvet ud fra hårene på dit tøj.
Fraskilte leder efter en ny partner. Enker fylder tomrummet.
- Hold op. - Kæledyr egner sig.
Der er ikke en ny mand, ellers var du ikke her.
Det forklarer alkoholismen. Skælvende hænder, spor efter rødvin på læberne.
Jo, det var nok alligevel fortørnelse.
For at bevise, hvor dygtig du er. For at opveje manglerne i dit sølle liv.
Jeg må indrømme, at det var uventet, mrs Norbury.
Vivian Norbury. Du overlistede dem alle.
Alle på nær Sherlock Holmes.
Der er ingen udvej.
Nej, åbenbart ikke.
- De ser lige igennem mig, mr Holmes. - Det er mit job.
Måske kan jeg stadig overraske Dem.
Vær fornuftig!
Nej, det tror jeg ikke.
Surprise!
Det skal nok gå.
Tilkald en ambulance!
- Mary! - John!
Mary? Bliv hos mig. Hold dig vågen.
- Du er bedre end det, doktor. - Mary.
- Jeg tror, det er forbi, John. - Nej, nej. Det er det ikke.
Du har gjort mig så lykkelig. Du har givet mig -
- alt, hvad jeg kunne ønske mig.
- Pas på Rosie. Vil du love mig det? - Jeg lover.
- Lov mig det! - Ja, jeg lover det.
- Sherlock? - Ja?
Jeg kan godt lide dig. Har jeg sagt det?
Ja. Ja, det har du.
Jeg er ked af, at jeg skød dig. Jeg er ked af det.
- Det er okay. - Jeg tror, vi står lige nu.
- Mary... - Vi står helt sikkert lige.
- Hold ud. - Du var alt for mig.
Livet som Mary Watson -
- var det eneste liv, der var værd at leve.
Tak.
Mary?
Du vover ikke!
Du lovede!
Du svor på det!
Du har drømme. En tilbagevendende drøm?
Vil du snakke om det?
Det er nødt til at gå begge veje.
Hele verden er brast sammen omkring dig.
Alt føles håbløst. Uigenkaldeligt.
Jeg ved, at du må have det sådan, -
- men jeg kan ikke hjælpe dig, medmindre du lukker op.
Det er ikke rigtig min stil.
Jeg må vide, hvad jeg skal gøre.
Gøre?
Angående John.
DEN 13.
Stil mig om til Sherrinford, tak. Ja, jeg kan vente.
- Intet bliver det samme igen. - Nej, desværre.
Vi må alle bidrage, hvor vi kan. Passe på lille Rosie.
Jeg vil lige... bladre igennem det her. Måske har jeg en sag.
En sag? Det er du da ikke klar til?
Arbejde er den bedste kur mod sorg.
Ja... Ja, det har du vel ret i.
- Jeg sætter te over. - Mrs Hudson?
Ja, Sherlock?
Hvis du skulle synes, at jeg bliver for selvgod, kålhøgen eller skråsikker...
Vil du så ikke bare sige "Norbury"?
- Vil du? - Norbury?
Ja, bare det.
Så bliver jeg taknemlig.
Hvad er det?
Jeg tog den op. Den lå i mine sager.
SAVNET MIG?
- Du godeste, er det...? - Det må det være.
Jeg vidste, at det ikke var slut. Jeg vidste, at Moriarty lagde planer.
Jeg tænkte nok, det ville fange din opmærksomhed.
Dette er i tilfælde af...
I tilfælde af at den dag skulle komme.
Hvis I ser dette, betyder det højst sandsynligt, at jeg er død.
Jeg håber, jeg fik et vanligt liv, men intet er jo hugget i sten.
Mit gamle liv...
Det var fuld af følger.
Faren var den sjove, men man kan ikke undslippe det for altid. Det må du huske.
Jeg har en sag til dig, Sherlock.
Dit livs måske vanskeligste sag.
Når jeg er... borte, hvis jeg er borte -
- skal du gøre noget for mig.
Hej.
Jeg spekulerede bare på, hvordan det alt sammen går, -
- og om der er noget, jeg kan gøre.
Det er fra John.
- Javel. - Du behøver ikke læse det nu.
Jeg er ked af det, Sherlock, men John sagde...
Hvis du kiggede forbi og ledte efter ham og tilbød hjælp...
Ja?
Han sagde... at han ville foretrække enhver anden end dig.
Enhver anden.
Jeg har en sag til dig, Sherlock.
Når jeg er borte, hvis jeg er borte -
- skal du gøre noget for mig.
Red John Watson.
Red ham, Sherlock.
Red ham.
Hvornår låser stien, vi træder, sig om vore fødder?
Hvornår bliver vejen til en flod, som kun strømmer i en retning?
Døden venter på os alle i Samarra.
Men kan man undgå Samarra?
.:: DAWGS - www.hounddawgs.org ::.
Tekster af: Mathias Hedetoft
Til helvede med dig, Sherlock.